Fiecare orășel are o poveste a lui.
Dar în orașul meu natal circulă o legendă.
Roswell era o așezare pașnică, formată din cowboy, în America de după război.
Aici erau numai fermieri și militari.
Până când, într-o zi, s-a întâmplat ceva extraordinar.
Sau cel puțin așa spune legenda.
De atunci, au tot venit aici o mulțime de oameni pasionați de OZN-uri,
în căutarea unui fenomen cosmic,
care să dovedească faptul că nu suntem singuri în univers.
Și eu căutam dovezi când eram mică, așa cum puteam eu.
Asta, până când mi-am dat seama că Roswell e doar un orășel.
Cu micile lui drame și oamenii lui banali.
Oameni pe care nu voiam să-i mai revăd.
Nu pot să cred...
Pe americani îi lași să treacă,
dar pe latinoamericană o oprești ca să sufle în fiolă?
Vezi că eu știu că Roswell e la mai bine de 160 km de graniță.
O să-i trimit pe capul tău pe cei de la Drepturile Civile,
de o să reciți verdictul din cazul Venzor-Castillo și-n somn.
Liz.
Max.
A trecut ceva timp.
Zece ani.
Tot în Roswell ești.
Și tu te-ai întors, în sfârșit.
E vreo problemă, Evans?
- Elizabeth Ortecho... - Șerif Valenti. Salut!
Kyle o să fie tare încântat că ai venit la reuniune.
Nimeni nu se aștepta să vii.
Reuniune? Weekendul ăsta?
Mă pui să suflu în fiolă sau...
Tu ai fost mereu fată cuminte, Liz.
Salută-l pe tatăl tău din partea mea!
Credeți că sunteți în siguranță. Nu e așa.
Extratereștrii v-au distrus deja viața.
Extratereștrii sunt Illuminati. Ei ne manipulează.
Ați vorbit vreodată cu un fan Beyonce pe Twitter? Sunt de neoprit!
Sunt spălați pe creier din cauza mesajelor subliminale din muzică.
În curând, va începe războiul pentru sufletul Americii!
Ascultați "Gravitația lucrurilor".
Un mesaj de la sponsorul nostru, capsulele Alpha Testosterator.
Chiar crezi că extratereștrii vor să distrugă America?
E cea mai mare țară din galaxie. Tu crezi că există?
De asta am venit în Roswell.
Un extraterestru a făcut experimente pe străbunicul meu în 1947.
Pe străbunicul tău?
L-au răpit și l-au examinat. De atunci, numai bărbații din neam pot avea copii.
Liz, nu ți-am spus să nu mai distragi clienții?
Te-am purtat 14 luni, și tot nu mă asculți...
Sarcină provocată de extratereștri... Ce absurd!
Fata noastră genială s-a întors acasă!
- E târziu. Ai terminat? - Soția lui Carl a născut.
Îi țin eu locul săptămâna asta. Cum a fost drumul?
Superb. Nu e nimic de văzut între Denver și Roswell.
Cei de la Imigrări opreau mașinile pe 285, tată.
Hai să vindem restaurantul și să ne mutăm într-un oraș tolerant!
- Nu vreau să fii expulzat. - Îmi place aici.
Îmi place să fac milkshake-uri pentru turiști îmbrăcați în costume verzi.
- Du-te sus și dormi! - Am băut multă cafea.
Te ajut până la închidere. Știu ce am de făcut.
Tu odihnește-te!
- Trebuie să porți antenele. - Nu. Nici vorbă.
Somon "Bărbați în negru" și cartofi pai "Scully" cu "SOS zburător".
Mersi!
E închis.
Scuze. Voiam doar să-ți spun că ți s-a ars farul din stânga față.
Ce?
Ai fugit și n-am mai apucat să-ți spun.
De asta te oprisem.
Nu-ți vreau răul, Liz.
Mă bucur mult că te-am văzut.
Vrei un milkshake?
Pot să-ți pun și niște whisky deasupra.
Măcar atât să fac, după cum m-am purtat.
Nu e vorba despre asta. Cei de la Imigrări ne freacă pe toți.
A crescut infracționalitatea, iar guvernul dă vina pe imigranți.
Despart familii... Nu de asta m-am făcut polițist.
Tu voiai să scrii.
Ai ținut minte?
Și de ce te-ai făcut polițist?
- De parcă eu știu... - Haide, zi!
Îmi place să protejez oamenii. Dorm mai bine noaptea.
- Nu am mai auzit de mult piesa asta. - E preferata mea!
Mă scoate din orice stare proastă.
Surorii mele îi plăcea mult. Ce-i plăcea ei, îmi plăcea și mie.
- Nu am apucat să-ți spun că regret... - A fost demult.
Da.
Tu pe unde ai mai fost?
În Denver. Fac un studiu pe medicina regenerativă experimentală.
Urma să descoperim ceva interesant, dar am pierdut fondurile,
fiindcă cineva vrea bani pentru zid.
Iar acum sunt aici, port antene și...
... beau un milkshake cu colegul meu de liceu.
- Bei și tu din el? - Da.
M-am tot gândit ce ți-aș spune dacă ar fi să te mai revăd cândva.
La podea!
Nu... Nu!
Liz!
- Sunt aici. Ești bine. - M-au împușcat!
Nu, nu, e doar ketchup.
Spune-mi că ești bine.
Sunt bine.
ROSWELL, NEW MEXICO
Sezonul I Episodul 1
S-au tras focuri de armă la Crashdown. E înarmat. Îl urmăresc pe jos.
Stai! Poliția!
Am nevoie de tine.
Îți place când dețin controlul?
Isobel...
Am nevoie de tine.
- Trebuie să plec. - Ce?
Nu pune întrebări! Ai spus că vei fi de acord cu orice.
- Asta face parte din... plan? - Da. Se numește... "hoverboard".
- O să mă uit în carte. - Isobel.
Te iubesc!
- Nu trebuia să te las să închizi. - De ce?
Au trecut zece ani de la moartea Rosei și asta a iscat furie.
Înțelegi?
De ce mai stai în orașul ăsta, unde suntem urâți gratuit?
Nu e chiar așa.
Sora ta s-a drogat, s-a urcat la volan și a omorât două fete nevinovate.
Liz, Arturo. Aveți nevoie de medici?
De cât timp stau oamenii la pândă la restaurant și acasă la noi?
M-am întors de cinci ore și cineva a tras în geam.
Liz, ești rănită?
Nu.
Nu, sunt teafără.
Vai de mine! Ce s-a întâmplat?
Îți explic mai târziu. Te rog să mă ajuți.
Mersi că m-ai primit, Kyle.
Mi-a scris mama că te-ai întors.
Bine. Am putea discuta stânjeniți, ca doi foști iubiți,
dar cred că nu de asta ai venit.
Cred că m-am lovit la cap.
Sunt derutată. Cred că am o contuzie.
Poți face un RMN cuiva care are un glonț în corp?
- Ce? Liz, a tras cineva în tine? - Sigur că nu! Nu?
S-au tras focuri la cafenea și puteam să jur că am fost împușcată,
dar nu am nimic...
Bine. E în regulă. E o reacție firească la traumă.
Voi face RMN-ul.
Liz era bine când ai plecat de acolo?
Era bine. Un pic tulburată, dar tot cu gura mare, ca de obicei.
Lasă-mi raportul pe birou și culcă-te puțin înainte de tură.
Și bărbierește-te odată, Evans!
Te-am auzit vorbind despre coduri vestimentare patriarhale și îngrijire.
Mă mulez pe standardele dumitale feministe.
Apropo, vezi că ai un cadou la secție.
Sunt camere aici, Michael.
Oprite în mod misterios...
Lasă-mă să ghicesc... Iar te-ai bătut în barul Wild Pony.
Îți dau drumul când te trezești din beție.
Dar eu de-abia așteptam predica.
"De ce trebuie să faci o scenă, Michael?"
"De ce nu conduci cu viteza legală, Michael?"
"De ce nu faci și tu ca mine noaptea?"
"De ce nu plângi și nu te masturbezi cu literatură rusă moralistă, Michael?"
Salut, frățioare!
A trebuit să "dezleg un rebus" acasă, dar acum sunt numai ochi și urechi.
Ai la dispoziție 30 de secunde, sau îți topesc creierul.
Ce-ai făcut?
Păstrăm secretul de 20 de ani, și tu readuci pe cineva la viață?
Pe sora Rosei Ortecho!
Nu ai fost acolo, nu înțelegi. Nu puteam s-o las să moară!
Atunci, îi acorzi primul ajutor, te rogi, nu faci pe eroul!
Știi tu cum e? Tu nu ai făcut nimic pentru nimeni.
- Încetați amândoi! - I-ai făcut asta lui Isobel.
Tot ce am făcut a fost să vă protejez pe Isobel și pe tine!
Nu ai făcut decât să te protejezi pe tine însuți!
- Max, camerele... - Le-a oprit el.
- Nu-ți face griji. - Să nu-mi fac griji?
Toată viața mi-am făcut griji că va afla cineva secretul nostru.
Că vom sfârși într-un laborator, disecați sau arestați.
M-am măritat cu cineva care nu va ști cine sunt, și asta mă omoară.
Dar am păstrat secretul, fiindcă noi doi și Michael am jurat că-l vom păstra.
Dar tu ai dat cu piciorul la tot acum, din cauza unei iubiri din liceu.
Sper că merită, Max.
Michael! Am trecut pe la tine, nu erai acasă.
Așa că ai adus "cavaleria"?
Forțele Aeriene au cumpărat terenul. Trebuie să te muți.
O să-mi lipsești.
Hei! Asta e proprietate privată.
Alex. Te-ai întors din Bagdad.
Cred că tatăl tău e mândru de tine.
În sfârșit, un bărbat în neamul Manes.
Trei sferturi din el.
Ce naiba cauți în rulota asta? Nu pare legal.
Puțină iarbă, mult sex la întâmplare... Și...
planuri secrete ca să dau jos guvernul.
Repede, Alex. N-o să te spun lu' tati.
Serios? Max Evans?
E prea blând. Nu ai învățat nimic de la mine.
Ți-a făcut ochi dulci tot liceul,
iar tu îl bagi în seamă cu două săptămâni înainte de absolvire?
M-am gândit la lucrurile de care-mi va fi dor.
- Nu vreau să-mi fie dor de Max Evans. - Crede-mă că e deja în trecut.
Ți-am adus un milkshake.
Aseară ne-au întrerupt și nu ai mai apucat să bei.
Și vreau să-ți mulțumesc.
Eu nu am făcut nimic. Am avut noroc că a ratat.
- Poți păstra un secret? - Sigur că da.
Mama mea e bolnavă mintal.
Și Rosa, sora mea, era.
Cred că de asta s-a apucat de droguri.
A luat medicamente ca să alunge vocile din cap.
Și...
Mereu mi-a fost teamă că voi sfârși ca ele.
Că voi avea halucinații.
Am crezut că am fost împușcată și m-am dus la spital.
- Te-ai dus la un doctor? - La Kyle.
Am vrut să fiu sigură că nu am niciun glonț în corp.
E o nebunie, nu? Sunt nebună.
Nu s-a întâmplat nimic. Poate că erai obosită de la condus.
Sau îmi pierd mințile.
Stai, Liz!
Sunteți bine?
Veniți cu mine!
Linia iubirii e foarte adâncă...
O să te însori cu Lindsay și o să aveți... trei copii.
Felicitări!
Aia e Ortecho? Credeam că s-a întors în țara ei.
Hank, dă-mi banii. Nu mă păcălești cu rasismul tău subtil.
Zece dolari ședința.
- Maria! Salut! - Wild Pony e un bar pentru localnici.
Turiștii petrec la Saturn's Ring, la două cvartale de aici.
Așa e, merit să-mi zici asta...
Puteai măcar să-ți faci cont pe Instagram,
ca să te urmărească prietena ta cea mai bună din liceu.
Eram în drum spre casă, dar voiam să-ți mulțumesc.
Am văzut ce ai pus pe mormântul Rosei.
Nu pot sta mult. Am un proiect...
Pentru Rosa.
A fost o zi lungă, Isobel.
Am nevoie de o fotografie din liceu cu noi trei.
Am muncit prea mult pentru reuniune ca să lipsesc din setul de fotografii.
Vremurile bune...
Trei copii fericiți,
care nu riscă să fie duși cu forța la Pentagon de oameni în salopete,
fiindcă cineva nu s-a putut abține să nu facă pe salvatorul lumii.
- O să-i spun adevărul lui Liz. - Mă faci să râd.
S-a dus la spital, Isobel.
Dacă vorbește cu echipa lor de criminaliști sau face ea teste...
Ar putea vedea urma.
- Michael nu te-ar ierta. - Încerc să repar!
- Nu aduci o străină în grup! - Nu ți-am cerut voie!
Iartă-mă.
O iubești?
Nu am văzut-o de un deceniu.
Nu poți fi cu ea.
Știi asta, nu?
Și dacă-i spui ce ești, tot sunt prea multe secrete.
Pe care nu i le vei putea spune.
Îndrăgostește-te de altcineva, Max.
- De oricine altcineva. - Au trecut zece ani, Iz.
Dacă aș fi putut, m-aș fi îndrăgostit.
Eu tot nu pot să cred că era ca tu și Max să muriți împreună.
E atât de... romantic.
Am crezut că e ceva între noi, dar...
A fost foarte distant când l-am întrebat despre atac, așa că...
- Sunt o idioată. - Am eu leac pentru asta.
Cred că știu. Mai multă tequila?
Sex la întâmplare, cu alt tip.
Trebuie să plec. Să nu cumva să-nceapă să-mi placă vreunul.
Bine ai revenit!
Speram să te găsesc aici.
- Cum te mai simți? - Bine. Doar că...
Sunt o idioată.
Și am și băut, și, deși ar trebui să mă simt mai bine, nu e așa.
Vine un DJ diseară, dacă vrei să rămâi, să dansezi ca pe vremuri.
Eu nu mai dansez în orașul ăsta, Kyle.
Atunci, nu dansăm. Hai să mâncăm ceva, să vedem un film.
Facem ceva.
Nu e o idee bună.
Parcă nu țineam cont de asta, doar facem sex.
Și dacă te folosești de mine ca să uiți de toate?
- Te deranjează? - Nu! Deloc. Folosește-te de mine!
Liz, ce s-a întâmplat?
Nimic.
Nu e o idee bună.
- Parcă a mai zis cineva asta. - Îmi pare rău. Te sun eu.
Detectorul meu de unde extraterestre nu dă niciodată greș.
De când cu pana de curent de aseară, intensitatea e uriașă în Roswell.
Vă spun eu că vin extratereștrii.
Și, când vor veni, vor viola, vor ucide
și ne vor fura slujbele!
Liz...
- Te căutam. - Vreau răspunsuri. Acum.
Mi-a fost teamă de asta.
Vrei să vii cu mine, cu mașina?
- Plutonier-major Manes. - Kyle. Am primit mesajul tău.
- Nu trebuia să vii până aici. - Nu-mi plac telefoanele.
Da. Uite ce e...
Când tata era pe moarte,
deși nu prea era coerent, tot îmi spunea lucrul ăsta:
"Dacă vezi amprenta, du-te la Manes."
Unde ai văzut-o?
Cu tot respectul, aș dori să-mi dați niște răspunsuri mai întâi.
Am fost împușcată, nu-i așa?
- Îți explic când ajungem. - Sunt o idioată.
- Cine se duce în deșert cu un străin? - Eu nu sunt un străin.
Mă tâmpesc în orașul ăsta. Cum să trăiești aici?
Mie îmi place aici.
Știu că lumea s-a purtat urât cu tine când a murit Rosa.
Dar cu mine se poartă frumos. Familia mea e fericită.
Isobel și Michael nu vor să plece...
De ce? Michael avea note mai bune decât mine.
Credeam că va schimba lumea.
Nu cred că-i place lui prea mult lumea, ca s-o schimbe.
Vino!
Îmi poți da vreo garanție că n-o să mă îngropi la șase metri în deșert?
Trebuie să vezi ca să crezi.
Credem că asta ne-a protejat pe noi în timpul accidentului.
Ce accident?
Cel din 1947, cu OZN-ul.
Ce ești tu, Max?
Știi deja legenda, dar, la 50 de ani după accidentul din 1947,
m-am trezit aici, într-una din astea.
La fel, și Michael și Isobel.
Nu aveam amintiri sau abilități, doar unii pe alții.
Ne-a găsit un camionagiu. Eram goi, muți și umblam prin deșert.
Părinții mei ne-au înfiat pe mine și pe Isobel.
Cu Michael a fost mai greu. A ajuns la orfelinat.
Noi am asimilat totul.
Și am jurat să păstrăm secretul.
Vrei să spui că ești extraterestru?
Știu că sună absurd...
De două zile mă tot gândesc că trebuie să mă internez.
Așa că... vestea asta e mai bună.
Celulele tale epiteliale scuamoase nu sunt umane.
Normal că m-ai testat.
Vindecarea miraculoasă nu are nicio logică. Dar ADN-ul, da.
Știința ne sperie cel mai mult.
Mereu am fost îngroziți că, dacă avea să afle cineva vreodată,
am ajunge într-un laborator și...
... am fi disecați, s-ar face experimente pe noi.
Tot ce conta pentru mine a fost să-i protejez pe Michael și pe Isobel.
Dar apoi te-am văzut cum sângerai și...
O să păstrez secretul, Max.
Îți promit.
Voiam să-mi petrec seara de sâmbătă la reuniune.
Mă mențin suplu, sunt chirurg... Se anunța ceva frumos.
Tatăl tău a fost mândru de tine că ai dat la Medicină.
E o tradiție în familiile noastre să avem grijă de ceilalți.
În ultimii 70 de ani, strămoșii tăi și ai mei
au condus o operațiune pentru a proteja acest oraș. Și toată planeta.
Acesta e Proiectul Shepherd, Kyle.
Ce cauți tu aici? Nu e genul tău de petrecere.
Nu sunt coji de alune pe jos și toți membrii trupei au dinți.
Știu că pentru tine contează, așa că am venit.
Trebuie să te ascund de ai tăi, de Noah...
Să mă ascunzi?
Ascultă-mă! Max are încredere în Liz.
Dar, dacă se înșală, tu va trebui să iei atitudine.
Ba nu.
Eu nu mai fac asta. Nu mă mai joc cu mințile oamenilor.
Aș face-o eu, dacă aș putea. Începe să te pregătești!
Dacă Liz Ortecho ne dă în vileag,
tu o să-i ștergi informația din cap și s-o faci să plece din Roswell
și să-l părăsească pe Max.
Cum ai făcut și acum zece ani.
Voi trei ați stat în capsule în stază timp de 50 de ani?
- Așa credem. - Cu toții aveți puteri vindecătoare?
- Nu, fiecare are o putere. - Adică?
Mă raportez la tine ca la un experiment. Îmi cer scuze.
Liz...
Aș vrea să-ți pot da răspunsuri. Dar nimeni nu ne-a ajutat să înțelegem.
Am crescut cu filme cu extratereștri care răpesc oameni, îi violează
și dau foc Casei Albe.
Eu sunt fiul cuiva, fratele cuiva și sunt polițist.
Duceam o viață obișnuită și era bine așa,
dar apoi ai apărut tu din senin, acum două zile, și...
M-ai întrebat ce sunt.
Sunt doar un tip din Roswell. Atâta tot.
- Max... - M-am gândit odată să plec de-aici.
După liceu.
Dacă nu erau Michael și Isobel, aș fi venit după tine.
Aș fi mers oriunde cu tine.
Ca să văd lumea.
Trebuie să ajung la reuniune. E important pentru Isobel.
- Vin cu tine. - Îi detești pe ăia.
Nu pe toți.
Deci tu ești un fel de justițiar binevoitor?
Salvezi oameni și-apoi îi convingi că sunt nebuni?
Nu salvez mereu oameni. Niciodată nu salvez oameni.
Dar ești polițist, vezi oameni neajutorați.
Max.
De ce eu?
Mai știi când ne-am văzut prima oară?
Am impresia că te știu dintotdeauna.
Eu îmi aduc aminte. Pot să-ți arăt, dar...
Trebuie să te ating.
Bine.
Fă ce vrei.
După liceu...
Ai fi venit după mine.
Da.
Oriunde.
Max, am crezut că...
Amprenta e o legătură spirituală între noi.
Așa îți pot arăta amintirile mele.
În acest moment, ceea ce simți
e un ecou a ceea ce simt eu pentru tine.
Dar se va estompa. La fel, și amprenta.
Așa că... nu pot.
Când se va estompa amprenta?
Peste câteva zile, poate, o săptămână.
Bine.
Te voi săruta atunci.
Tatăl tău mi-a fost cel mai bun confident.
Mă întrebam dacă vei apela la mine.
Tot ce îți voi arăta, Kyle, și ce îți voi spune
e adevărat.
Accidentul din 1947.
S-a întâmplat.
Iar obiectul zburător neidentificat era o navă
plină cu o armată de monștri.
Mulți au murit, dar cel puțin unul a supraviețuit.
Dacă ai văzut o amprentă înseamnă că războiul nu s-a încheiat.
- Prepari metamfetamină? - Da.
- Categoric! - Vorbesc serios.
Chimiștii mei au observat un nivel ridicat de fenilacetonă unde stai tu.
Nu e fenilacetonă.
E ceva asemănător.
Caută-ți niște chimiști mai buni!
Îți irosești viața, Guerin.
Încerci să mă iei de mână, soldat?
Încă nu te-ai plictisit de imaginea asta de cowboy?
Tu te-ai plictisit de ea?
Chiar așa? Ce-i asta, o glumă?
Văd că... o să mori singură.
Destul de curând, de sifilis.
- N-a fost o idee bună. Orașul ăsta... - Știu. Nu e obligatoriu să rămânem.
Isobel o să înțeleagă.
Hai, te duc acasă!
Nu pot pleca acum! Asta e piesa mea!
Greu cu nostalgia asta, nu?
Eram sigur că, atunci când mă voi întoarce din Irak, tu vei fi plecat.
Asta vrei?
Nu mai suntem puștani.
Nu contează ce vreau eu.
- Deci i-ai zis. - Da.
Nu s-a speriat, nu s-a supărat, nu a luat-o la fugă.
- E de încredere. - Cum să nu...
Sunt o rasă violentă și disprețuiesc compasiunea,
libertatea, iubirea... Se hrănesc din tragedia noastră.
- Deci nu i-ai zis și despre... - Nu va afla niciodată.
Nu va afla ce a pățit Rosa.
În esență, sunt niște criminali.
Ați urmărit serialul ROSWELL, NEW MEXICO
Seria I Sfârșitul episodului 1
Subtitrare: Retail